Det er for mye ved.
Men jo mer ved, jo større bål.
Det trenger luft.
Ta av den store kubben.
Du har greie på bål.
Var det noen som tente ilden for deg da du vokste opp?
Det blir ikke så kaldt i Lavlandet.
Og det var tjenere, selvsagt.
Jeg visste du var adelig.
Jeg fant noe ved De første menns neve.
En flere tusen år gammel skatt. Tror jeg.
Hva gjør den?
Jeg vet ikke om den gjør noe. Men den er fin, ikke sant?
Hvor langt er det igjen?
Ikke så langt. Noen dager.
Er Muren så stor som de sier?
Større.
Så stor at du ikke kan se toppen noen ganger.
Den er skjult i skyene.
- Du tuller med meg. - Nei.
Den er over 200 meter høy, av ren is.
På varme dager gråter den.
Det er fint i Sorthold.
De holder liv i ilden dag og natt.
Og Hobb lager viltstuing med løk.
Veldig god.
Noen ganger synger en av brødrene.
Dareon synger best.
- Synger du? - Nei.
Nei, nei, nei. Ikke så bra.
Syng en sang for meg.
Ja vel. Skal vi se.
Faderen er streng og sterk
Han dømmer rett og galt
Han veier våre liv, kort eller langt
Og elsker de små barn
Moderen gir livets gave
Og våker over alle hustruer
Hennes milde smil ender alle strider
Og hun elsker sine små barn
- Det er ikke sånn man flår kaniner. - Jeg vet hvordan man gjør.
Det ser ikke slik ut.
Når du vokser opp nord for Muren,
lærer du deg å håndtere vilt skikkelig.
Jeg så ikke noe vilt før jeg kom hit.
Hadde jeg hatt en bue, kunne jeg skutt et dusin.
Jeg laget denne buen selv.
Man lærer visst ikke det nord for Muren.
Du lærer å bruke nevene.
Skal du slå kaninene i hjel med nevene?
Jeg hadde noen andre i tankene.
Noen andre sitter her.
Dere er begge flinke til å flå kaniner.
Noen av oss er bare litt flinkere.
Noen av oss ville sagt takk
når noen andre fanger frokosten deres.
Eller lærer dere ikke å si takk nord for Muren?
Du er svær i kjeften, og har for mange tenner.
Slutt!
- Hodor. - Dere har kranglet siden dere møttes.
Bare slutt.
Lady Reed er så høy på pæra at det er rart føttene hennes når bakken.
Du har vært fæl mot henne hver dag. Selvsagt er hun fæl tilbake.
Er det min skyld?
Første gang jeg traff henne, truet hun meg med kniv.
Det gjorde du også, første gang du traff meg.
Vi kan ikke krangle. Da kommer vi aldri til Muren.
Jeg vil dere skal slutte fred.
- Det går raskere å flå dem på din måte. - Hva var det jeg sa?
Osha!
Du er en dyktig, liten jeger.
Takk. Ser du? Det var vel ikke så vanskelig?
- Takk. - Ikke gå for langt.
Jeg er her hos deg.
Hva er det som skjer?
Jeg er her hos deg.
Hva er i veien?
Synene koster.
Har han et nå?
Jeg så Jon Snø.
Så du ham? I Sorthold?
Han var på feil side av Muren,
omgitt av fiender.
Tidligere kunne man ikke finne et tre i nærheten av Muren.
Kråkene kom ut med økser hver morgen.
Flokken din blir mindre for hvert år som går.
Har du klatret opp den før?
Nei.
Men Tormund har gjort det femti ganger.
Du er redd.
- Er ikke du? - Jo.
Det er langt opp og langt ned.
Men jeg har ventet hele livet på å se verden der oppe fra.
Sett deg. Jeg tok med et par til deg.
De er for store for deg, men de er gode.
Har du drept noen for dem?
Nei.
Jeg drepte ham ikke, men han har sikkert fortsatt vondt i ballene.
Han var ikke god mot meg slik du er.
Han gjorde ikke det med tungen.
Kan vi la være å snakke om det her?
"Kan vi la være å snakke om det her?
"Jeg er Jon Snø.
"Jeg har drept de døde og Qhorin Halvhånd, men jeg er redd for nakne jenter."
Virket jeg redd her om dagen?
Du skalv.
Bare i begynnelsen.
Du er en god elsker, Jon Snø.
Og ikke vær redd.
Hemmeligheten din er trygg hos meg.
Hvilken hemmelighet?
Tror du jeg er like dum som jentene i silkekjoler som du vokste opp med?
Du er lojal og tapper.
Du sluttet ikke å være en kråke da du kom til Mance Rayders telt.
Men jeg er din kvinne nå, Jon Snø.
Du skal være lojal mot din kvinne.
Nattevakten bryr seg ikke om du lever eller dør.
Mance Rayder bryr seg ikke om jeg lever eller dør.
Vi er bare soldater, og lette å erstatte.
Det er vi to som betyr noe for oss to.
Du må aldri svikte meg.
Det skal jeg ikke.
For da kapper jeg av deg pikken og bærer den rundt halsen.
Stikk metallet dypt inn,
og forsikre deg om at det holder før neste skritt.
Og hvis du faller, ikke skrik.
Du vil ikke at det skal være det siste hun husker.
Joffrey.
Cersei.
Ilyn Payne.
Du er god.
Du er ikke så god som du tror du er.
Ansikt, pupper, baller...
- Jeg traff der jeg ville. - Ja,
men du tok deg god tid.
Du skal ikke slåss mot stråmenn.
Vis meg stillingen din.
Hold albuen høyt.
Ryggen skal gjøre det harde arbeidet.
Du holder.
Ikke gjør det.
- Hva? - Da strammer musklene seg.
Trekk strengen tilbake til midten av haken, og slipp.
- Ikke hold. - Men jeg må sikte.
Ikke sikt.
Ikke sikt?
Øyet ditt vet hvor det vil at pilen skal gå.
Stol på øyet ditt.
Det er noen der ute.
Det er langt nok.
- Vi kommer som venner. - Jeg beklager, frue,
men det avgjør vi.
Valar Morghulis.
Valar Dohaeris.
Jeg møter ikke mange prestinner av R'hllor i elvelandene.
Du er Thoros av Myr.
Ypperstepresten ga deg et oppdrag.
Å omvende kong Robert.
Hva skjedde?
Jeg mislyktes.
Du ga opp, mener du.
Hedningene fortsetter å slakte hverandre, og du fortsetter å drikke.
Du tilber Ham på din måte, og jeg på min.
Snakker du allmannamål?
Mine venner her snakker ikke høyvalyriansk.
Hva bringer deg hit?
Tilgi meg de dårlige manerene.
Jeg treffer ikke mange damer for tiden.
Bra for damene.
Hvor mange ganger har Herren brakt ham tilbake?
Seks.
Det er umulig.
Herren har smilt til meg.
Du burde ikke ha slik makt.
Jeg har ingen makt.
Jeg ber Herren om en gunst,
og Han svarer som Han vil.
Jeg har alltid vært en elendig prest.
Drakk for mye rom.
Knullet alle horer i Kongshavn.
Det er fælt å si det,
men da jeg kom til Westeros, trodde jeg ikke på Herren lenger.
Jeg mente at Han, som alle guder,
var historier vi fortalte til barna for å få dem til å oppføre seg.
Så jeg gikk i klærne, og av og til sa jeg bønnene,
men det var bare for syns skyld.
Et spill for lokalbefolkningen.
Helt til Fjellet stakk lansen i dennes hjerte.
Jeg knelte ved det kalde liket og sa de gamle ordene.
Ikke fordi jeg trodde på dem, men...
Han var min venn, og han var død.
Og de var de eneste ordene jeg kunne.
For første gang i mitt liv svarte Herren.
Beric åpnet øynene, og jeg kjente sannheten.
Vår gud er den ene, sanne gud.
Og alle menn må tjene Ham.
Du har vært på den andre siden.
Den andre siden?
Det finnes ingen annen side.
Jeg har vært i mørket.
Det er en grunn til at Han sendte deg til oss.
Du har en Han trenger.
Bodkinspiss.
Gjennomtrenger metall på 200 meters avstand.
Kan du lage dem?
Ja, det er ikke vanskelig. Jeg trenger bare godt stål.
Jeg skal skaffe deg stål.
Kom.
Jeg liker ikke henne.
Det er fordi du er jente.
Hva har det med saken å gjøre?
Tilgi meg, gutt.
Hva gjør dere? Slipp ham.
- Be dem slutte. - Kom igjen.
Han vil bli en av dere. Han vil bli med i Brorskapet. Stans dem!
Vi tjener Lysets herre, og Lysets herre trenger denne gutten.
Sa Lysets herre det, eller var det henne?
Du gjør ikke dette for guden din.
Du gjør det for gull.
Vi gjør det for begge deler.
Vi kan ikke forsvare folket uten våpen og hester og mat.
Og vi kan ikke få våpen og hester og mat uten gull.
Du sa at dette var et brorskap.
Du sa jeg kunne bli en av dere.
Du er mer enn de noen gang vil bli.
De er bare fotsoldater i den store krigen.
Du vil få konger til å reise seg og falle.
Du er en heks. Du skal skade ham.
Jeg ser et mørke i deg.
Og i det mørket stirrer øyne tilbake på meg...
Brune øyne,
blå øyne, grønne øyne.
Øyne du skal lukke for alltid.
Vi vil møtes igjen.
Glor du på rumpa mi, Jon Snø?
Se opp!
Gikk det bra?
Jeg ville bare se om du taklet det, gutt.
Beklager. Sov du?
Va...
Va... Va...
Vann? Du vil ha vann.
Skulle ønske jeg hadde litt til deg.
La oss leke en lek.
Hvilken kroppsdel har du minst behov for?
Vær så snill.
"Vær så snill" er ikke en kroppsdel.
Jeg skal fortelle alt, vær så snill.
Men du har allerede fortalt meg alt.
Husker du?
Pappa var slem mot deg. Starkene verdsatte deg ikke.
Men det var én interessant opplysning.
Stark-guttene lever.
Ville ikke det vært en minneverdig jakt?
Du feilet, men jeg er en bedre jeger enn deg.
Nå...
Hva med lillefingeren? Den bruker du vel ikke mye?
Ikke? Bra. Vi begynner med den.
Du har lurt på hvorfor du er her, ikke sant?
Hvor du er.
Hvem jeg er. Hvorfor jeg gjør dette mot deg.
Så gjett.
Hvis du gjetter riktig, skal jeg si det. Det sverger jeg ved de gamle og nye guder.
Du vinner leken
hvis du kan gjette hvem jeg er og hvorfor jeg torturerer deg,
og jeg vinner hvis du trygler meg om å skjære av fingeren din.
Hvis jeg vinner, vil du la meg gå?
Hvis du tror dette får en lykkelig slutt, har du ikke fulgt med.
Vær så snill.
Hvis du sier "vær så snill" igjen, vil du ønske du ikke hadde gjort det.
Du først. Hvor er vi?
I nord.
For vagt.
Deepwood Motte.
Elendig gjettet.
Så, hvor?
Siste Grue.
Ser jeg ut som en jævla Umber?
Karhold!
Karhold?
Hvordan visste du det?
Så du noen bannere da vi kom inn?
Nei.
Jeg bare gjettet.
Veldig bra, lord Theon.
Og hvem er jeg?
- Torrhen Karstark. - Han er død.
Kvalt av kongefelleren.
Han var din bror.
Din far er lord Rickard Karstark.
- Du sverget å fortelle meg om... - Du har rett.
Lord Rickard Karstark er Robb Starks vasall.
Jeg forrådte Robb.
Det er derfor du torturerer meg.
Ja.
Du vinner.
Men det var ett spørsmål du glemte å stille.
Du glemte å spørre om jeg er en løgner.
Jeg er redd jeg er det.
Alt jeg har sagt, er løgn.
Det er ingen grunn til at dette skjer.
Eller jo, én grunn.
Jeg liker det.
Vær så snill, skjær den av! Skjær den av!
Jeg vant.
Takk for at dere kom så raskt. Jeg vet det er vanskelig å reise nå.
Veiene er fulle av mordere og banditter.
Når kongen i nord tilkaller oss, kommer vi.
Far har bedt oss fortelle deg at alliansen
med nord vil fortsette om betingelsene hans oppfylles.
Lord Frey krever en formell unnskyldning
for bruddet på løftet om å gifte deg med en av døtrene hans.
Naturligvis. Det fortjener han. Det var galt av meg.
Som oppreisning
krever han Harrenhal og alle tilhørende eiendommer.
- Jeg tror ikke det er... - Vi kjemper for nord.
Harrenhal er ikke i nord.
Det er hans så snart krigen er over og vi ikke lenger har bruk for det.
Og det er en ting til.
Vi skal gjøre alt vi kan for å gi lord Frey hva han vil ha.
Ikke hva, hvem.
Hva?
Nei.
Far krever at lord Edmure gifter seg med hans datter Roslin.
- Hvor gammel er hun? - Nitten.
- Kan jeg se henne først? - Vil du telle tennene hennes?
Vi drar til Tvillingene i morgen. Vi trenger et svar før vi drar,
og et bryllup senest 14 dager etter det,
ellers er denne alliansen over.
Innser deres far at vi er midt i en krig?
Far er gammel.
Det vil gi ham fred i sinnet om hun gifter seg med en god mann.
Og den siste tids erfaringer har gjort ham skeptisk til lange forlovelser.
Det har han all rett til å være.
Ha oss unnskyldt mens vi diskuterer det.
Hvorfor skal den gamle ilderen få velge brud til meg?
Jeg burde i det minste få det samme valget som deg.
Jeg er lensherren hans.
Han er en stolt mann, og vi såret stoltheten hans.
Jeg såret den ikke. Svaret er nei.
Hør nøye etter. Du...
Guders og menneskers lover er klare. Ingen kan tvinge noen til å gifte seg.
Min neves lov skal snart tvinge tennene dine.
Det går bra. Du hørte ham.
Hvis du nekter, er alliansen med Frey død.
Han har villet få meg gift med en av døtrene siden jeg var 12.
Han vil ikke slutte å ønske det nå.
Når jeg sier nei, vil han komme tilbake og la meg velge en datter.
Vil du risikere vår frihet og våre liv for å kunne få en penere hustru?
Jeg har en krig å føre.
Vi kan ikke vinne den uten dem. Jeg har ikke tid til dette.
Du sa du ville rette opp tabben ved Steinmøllen.
Husker du den heltedåden?
Jeg hadde tenkt meg noe mindre permanent.
Jeg har vunnet alle slag, men jeg taper krigen.
Hvis vi ikke gjør dette, og gjør det nå, er vi fortapt.
Jeg skal gifte meg med henne.
Du betaler for mine synder, onkel. Det er ikke rettferdig eller riktig.
Jeg skal huske det.
Jeg ser at mennene mine endelig har funnet passende klær til deg.
Ja. Det var snilt av dem.
Du er en Stark-vasall, lord Bolton.
Jeg følger lady Starks ordre om å bringe Jaime Lannister til Kongshavn.
Da kong Robb forlot Harrenhal, var moren hans en fange.
Hadde hun ikke vært moren hans, ville han fått henne hengt for forræderi.
Jeg burde sende dere tilbake til Robb Stark.
Det burde du.
Men i stedet sitter du her og ser meg fomle med maten.
Hvorfor det, tro?
Kriger koster penger. Mange vil betale mye for deg.
Vi vet begge hvem som vil betale mest.
Eller la deg få betale hvis han finner ut at du har fanget meg
og sendt meg nordover for å henrettes.
Du har rett.
Kanskje det tryggeste er å drepe dere og brenne likene.
Det ville det vært,
om du faktisk trodde at min far aldri får vite det.
Kong Robb holder din far travelt opptatt. Han har ikke tid til noe annet.
Han vil ta seg tid til deg.
Så snart du kan klare reisen, vil jeg la deg reise til Kongshavn
som oppreisning for feilene soldatene mine har gjort.
Og du skal sverge på å fortelle din far sannheten,
at jeg ikke var innblandet i lemlestingen.
- Skal vi skåle på det? - Jeg drikker ikke.
Forstår du hvor mistenkelig det virker for normale mennesker?
Ja vel.
Frøken, måtte reisen vår forløpe uten flere uhell.
Hun skal ikke bli med deg.
Jeg fikk i oppgave å bringe ser Jaime til...
Du er tiltalt for medvirkning til forræderi.
Jeg er redd jeg må insistere.
Du kan ikke insistere på noe.
Du burde ha lært å ikke overvurdere kortene du har på...lur.
- Umulig. - Hvorfor?
Sønnesønnen min er Rosenhøys stolthet.
Den mest ettertraktede ungkaren i alle syv riker.
- Din datter... - Er rik,
den vakreste kvinnen i alle syv riker
og kongens mor.
Gammel.
Gammel?
Gammel.
Jeg er en ekspert på området. Overgangen hennes inntreffer snart.
Jeg skal spare deg for detaljene om hva som skjer da.
Du tåler kanskje blod og drap,
men dette er noe helt annet.
Årene straffer oss også, det kan jeg love deg.
Men jeg har fortsatt mage til litt av hvert.
Et mulig unntak er din sønnesønns nattlige aktiviteter.
- Nekter du for dem? - Slett ikke.
Sverdsluker tvers gjennom.
En slik gutt burde være takknemlig for muligheten
til å gifte seg med den vakreste kvinnen i Rikene
og bli kvitt ryktene.
Vokste du opp med fettere, lord Tywin?
Sønner av din fars vasaller, væpnere, stallgutter?
Naturligvis.
Og du har aldri...
Nei.
Ikke én gang? Ikke på noen måte?
Aldri.
Jeg gratulerer deg med selvbeherskelsen.
Men det er naturlig at gutter prøver seg frem under dynen.
Kanskje Rosenhøy har høy toleranse for unaturlig adferd.
Det vil jeg ikke si.
Vi blir ikke forferdet av litt diskré sodomi, men
brødre og søstre...
Der jeg kommer fra, er slike rykter vanskelige å bli kvitt.
Jeg vil ikke verdige en slik ondskapsfull løgn med et svar.
Løgn eller ikke,
du må innrømme at mange finner det ganske overbevisende.
Overbevisende nok til å gripe til sverd
og legge i vei for å drepe Lannistere og Tyreller,
takket være vår nye allianse.
Jeg bryr meg ikke om hva folk tror.
Og det gjør ikke du heller.
Som en ekspert på meg selv må jeg protestere.
Hvis ryktene om barna mine var sanne,
er Joffrey ikke konge,
og Hus Tyrell kaster sin dyrebare blomst i søla.
Og hvis Cersei er for gammel til å gi Loras barn,
kaster vi en annen dyrebar blomst i søla.
Det er en sjanse vi ikke kan ta.
Plager usikkerheten deg?
Ja vel.
Jeg skal fjerne den for deg.
Hvis du nekter å gi Loras til Cersei, utnevner jeg ham til kongsgarden.
Du kjenner sikkert til eden deres.
Han vil aldri gifte seg. Han vil aldri få barn.
Tyrell-navnet vil dø ut.
Og Rosenhøy vil gå til Joffrey og Margaerys barn.
Vil du la din dattersønn beskyttes av en mann som frastøter deg?
Jeg vil la min dattersønn beskyttes av en dyktig kriger
som tar løftene sine alvorlig.
Skal jeg gi ordren?
Eller samtykker du til giftermålet?
Det er sjelden man møter en mann som lever opp til sitt rykte.
Nei!
Vi må skjære dem løs!
Nei!
Ta hånden min!
Det er en nydelig nål.
Det er mer en slags brosje.
Men en brosje er vel en slags nål, så...
Jeg er veldig glad for...
Ja. Jeg også.
Det føles som jeg drømmer.
Ja, jeg også. Absolutt.
Jeg har drømt om et stort bryllup siden jeg var liten.
Gjestene, maten, turneringene.
Og bruden, selvsagt.
Den vakreste bruden i verden
i en nydelig kjole av brokade i gull og grønt.
Har du vært i Rosenhøy?
Nei. Jeg hadde aldri vært utenfor Vinterfall før jeg kom til Kongshavn.
Men det høres vidunderlig ut. Jeg gleder meg til å se det.
Og dra herfra.
Det er fryktelig, ikke sant?
Det verste stedet som finnes.
Det er vel ikke noe vi kan gjøre med dette.
Vi kan få begge drept.
Det er vanskelig å si hvem dette går verst ut over.
Antakelig Sansa.
Selv om Loras også vil få det fryktelig.
Far gjør ikke forskjell på noen.
Vi sendes til helvete sammen.
I en båt du har bygget.
Tyrellene ville undergrave familien vår.
Jeg gjorde det jeg kunne for å beskytte familien vår.
Jeg er en del av familien.
En som har bidratt aktivt til familiens overlevelse.
Enten du og far eller noen andre vil innrømme det eller ikke.
Jeg innrømmer det.
Hadde det ikke vært for stormilden din,
ville Stannis tatt byen før far kom.
Hodene våre ville råtnet ved byporten.
Å prøve å få meg drept er en underlig takk.
Det er to mennesker i Kongshavn som kan gi kongsgarden ordrer.
Beordret du ser Mandon om å drepe meg, eller gjorde du det ikke?
Jeg kan forstå fristelsen.
Han hater meg fordi jeg er den eneste som forteller ham hva han egentlig er.
Ja vel. Han ønsker å få meg drept. Men noe så tåpelig?
Han kunne fått meg forgiftet uten at noen merket noe.
Men at kongen gir kongsgarden ordre
om å drepe kongens hånd foran hele hæren.
- Gutten er en idiot. - Hva vil du jeg skal si?
Jeg vil du skal si meg om livet mitt fortsatt er i fare.
Antakelig.
Men ikke fra Joffrey. Han vil ikke gjøre noe mens far er her.
Syv riker forent i frykten for Tywin Lannister.
Ikke Tyrellene.
Snart behøver de ikke frykte ham.
Joffrey vil tilhøre Margaery, den lille hora med dådyrøyne,
og det vil barna hans og deres barn også.
Historien vil ikke være i våre hender.
Du vil kanskje slippe unna.
Når Jaime kommer tilbake,
kan ser Loras bli rammet av et stygt tilfelle sverd i magen.
Når Jaime kommer tilbake, ja.
Men når blir det? Han er der ute et sted.
Jaime eller ikke, jeg er ferdig.
Hvem skal si det til henne?
- Tror du folk vil like den? - Jeg tror ikke de vil legge merke til den.
Du har rett. Det er ikke mitt bryllup.
Og så vidt jeg vet,
er syerskene i Rosenhøy mye dyktigere enn de i Kongshavn.
De vil aldri lage noe så kjedelig til meg til mitt bryllup.
Loras liker grønt og gull.
Det gjør han sikkert.
Vil de la meg invitere familien min?
De har ikke spurt hva jeg mener.
Men tror du de vil det?
Nei.
Lady Sansa, lord Tyrion vil treffe deg. Skal jeg...
Om forlatelse, frøken.
God ettermiddag, lord Tyrion. Jeg prøver en kjole til Joffreys bryllup.
Ja, det blir litt av et bryllup.
Jeg må snakke med deg, lady Sansa.
Selvsagt.
Alene.
- Hvorfor må du snakke med henne alene? - Shae.
Ha henne unnskyldt. Hun er ikke herfra.
Men jeg stoler på henne, selv om hun ber meg ikke gjøre det.
Noen ganger tror vi at vi ønsker å høre noe,
og det er først senere, når det er for sent,
at vi forstår at vi ønsket å høre det under andre omstendigheter.
Det går bra.
Hvor skal jeg begynne?
Det er... Dette...
Dette... Dette er pinlig.
Tusen sverd
fra Aegons falne fiender,
smeltet sammen i ilden fra Balerion den skrekkelige.
Det er ikke 1000 sverd.
Det er ikke engang 200.
Jeg har telt dem.
Det har du sikkert.
Stygg, gammel sak.
Men den har en viss appell.
Stolenes Lysa Arryn.
Synd du må nøye deg med andrevalget.
Det er fortsatt tidlig.
Det er smigrende
at du føler så stor frykt ved tanken på at jeg får det jeg vil ha.
Å hindre deg har aldri vært min hovedambisjon.
Men hvem liker ikke å se sine venner feile av og til?
Du har så rett.
For eksempel da jeg ødela planen din om å gi Sansa Stark til Tyrellene.
For å være ærlig
ga det meg unektelig en viss glede.
Men din fortrolige,
den som informerte deg om planene mine,
den du har sverget å beskytte...
Du ga henne ingen glede.
Og hun ga meg ingen glede.
Hun var en dårlig investering.
Heldigvis har jeg en venn som vil prøve noe nytt.
Noe dristig.
Og han var så takknemlig for at jeg ga ham denne nye opplevelsen.
Jeg gjorde det for rikets beste.
Riket?
Vet du hva riket er?
Det er de 1000 sverdene fra Aegons fiender.
En historie vi forteller hverandre igjen og igjen,
til vi glemmer at det er en løgn.
Men hva har vi igjen uten løgnen?
Kaos. En avgrunn som vil sluke oss alle.
Kaos er ikke en avgrunn.
Kaos er en stige.
Mange som prøver å gå opp den, mislykkes og får aldri prøve igjen.
Fallet ødelegger dem.
Og noen får sjansen til å gå opp, men nekter.
De klamrer seg til riket eller gudene eller kjærlighet.
Illusjoner.
Stigen er det eneste som er virkelig.
Den er alt som finnes.